Yoma 19

Forrige daf / Neste daf

Amud a
Yoma 19 starter med å fortelle hvordan Kohen Gadol måtte lære å ta håndfull med røkelse. Det gjentas at dette var en komplisert affære, men beskrives ikke inngående.

Deretter følger flere beskrivelser av tempelet, som nå begynner å anta en slags Jules Verne-aktig karakter siden man blir bevisst all teknologien som måtte til for å holde det hele i drift. Det var et rom for salting av huder og et rom for oppbevaring av saltet. "Chamber of the exiles " var et rom med brønn gravet ut av de som kom tilbake fra eksilet, for å hente vann til å vaske tempelplassen.

לשכת הגזית, "Chamber of hewn stone " var stedet der Sanhedrin møttes for å avgjøre om en prestekandidat  var skikket. De som strøk gikk derfra kledd i sort, de som passerte gikk kledd i hvitt.

Så kommer et stykke der det debatteres hvor langt Kohen Gadol måtte gå fra sitt Parhedrin til der han skulle dykkes under. Slik jeg forstår det sier Gemara at jo lengre avstand det var mellom parhedrin og mikven, jo bedre, for slik kunne man sortere ut saddukeere. Var virkelig saddukeerne så late? Avstandene det er snakk om virker ikke så uoverkommelige. Selv om presten er fariseer, argumenteres det, vil den lange avstanden sørge for at han ikke blir høy på pæra.

== Amud b ==

Er Kohen Gadol agent for folket eller for Gud? Temaet blir ikke tatt opp i Mishna, men siden israelittene ikke kan komme inn i prestenes forgård og utføre ofringer konkluderes det med at prestene er agenter for Gud.

Så følger en fortelling i Tosefta om en saddukeerprest som tilbredte røkelsen utenfor The Sanctuary. Saddukeerens argument var bygget på [http://www.bibel.no/Nettbibelen?query=6eJN05r2as5VgYo6YcxalyTOK+4v3P94kBEMSUiwJ8JF0cIexaS8cgaaKWCzxE1k 3. Mos. 16:2, "For jeg viser meg i skyen over soningsstedet."] Saddukeerne mente at Gud ville gå inn i Det Aller Helligste først når en sky av røkelse allerede var over den. Forfatteren av Me'iri mener tilberedelsen av røkelse utendørs har et element av avgudsdyrkelse i seg, siden det kan virker som man tilber en autoritet utenfor og en annen innenfor. Det går dårlig med denne presten, som blir funnet død noen dager senere med mark som kryper ut av nesen på ham.

Hvordan skal Kohen Gadol holdes våken i løpet av natten på Yom Kippur ? Mishna sier at de yngre prestene ville knipse med fingrene, be ham stå oppreist og synge for ham. Gemara forklarer ganske presist hvordan denne knipsingen ble utført. (Med langefinger mot tommel.) Man kunne åpenbart ikke spille lyre eller harpe, men synge[http://www.bibel.no/Nettbibelen?query=hdvbB6ch0X/iBGzg0kR1x2zqNnbuESGssqOYybia7gEv6gxAQcmUUYKvZl47Zh3V. Salme 127 ]blir nevnt.

Gemara forteller at for å holde seg våkne deltok folket i Jerusalem med ymse leker der kjønnene omgikk hverandre. Og man vet jo hva slikt kan føre til.