Yoma 32

Forrige daf /  Neste daf

Amud a
Gemara sliter med å telle seg frem til at det blir ti kidushin (vasking av hender og føtter), fordi det ikke burde være nødvendig med en slik vask når kohen gadol har på seg klærne for første gang. Men det forklares, gjennom en god del tekstanalyse, at han også vasker seg når han tar av seg presteantrekket og har på seg vanlige klær.

Rabbi Hisda er ikke fornøyd, for hans analyse av Torah viser at det heller skulle være tre neddynkinger og seks kidushin. Her får han motbør av Rabbi Yehuda og Rabbi Yehuda haNasi som går enda nøyere til verks i beskrivelsen av Aarons ritualer. Det blir også forklart litt nærmere om hvilket antrekk som ble brukt til hvilket formål.

Halakha etableres her av Rambam: kohen gadol avslutter dagens ritualer ved å brenne røkelse og fjerner asken. Så vasker han hender og føtter, tar av seg gullantrekket, og tar på seg vanlige klær før han forlater tempelet.

Det bemerkes at det synes å være en overflødig frase i Tredje Mosebok 16:23

Deretter skal Aron gå inn i telthelligdommen og ta av seg linklærne som han hadde på da han gikk inn i helligdommen, og han skal legge dem der.   24   Han skal vaske kroppen med vann på et hellig sted, ta på seg sine egne klær og så gå ut og lage i stand sitt eget brennoffer og brennofferet for folket. Han skal gjøre soning for seg og for folket.

... for hvilket antrekk skulle Aaron ta av seg annet enn de han hadde på? De konkluderer med at det skal settes en sammenheng mellom det å kle seg og så kle av seg, og at hvis vask behøves i det første må det følgelig også behøves i det andre.

Det kommenteres at tevila (full nedsenking av legeme i en mikveh) og kidushin har ulik funksjon. Tevila har ikke samme rensende effekt som kidushin på grunn av vannets beskaffenhet.

Her kommer en liten innføring i talmudisk logikk:

Tosafot siterer Rashi om at en finner frem til halakha gjennom en a fortiori (en bredere regel nødvendiggjør en smalere regel, som "av at A er død kan vi slutte at A ikke puster", men trekker en annen halakhisk konklusjon (på denne, om jeg forstår det riktig) gjennom kontrast. De undres om dette er en gyldig tankerekke i slike saker.

Amud b
Dette forklares nærmere: hvis det er slik at kohen gadol skal gjøre tevilah når han har på seg gullantrekk for å gå inn i Det Hellige alle andre dager, så kan vi vel være sikre på at han også skal gjøre tevilah når han har på seg hvitt antrekk for å gå inn i Det Aller Helligste på Yom Kippur?

Gemara bekrefter denne tankegangen gjennom Rabbi Yehuda haNasi som siterer 3. Mosebok 16:4, der det forklares overgangen fra gullantrekk til hvitt antrekk. Men hvorfor skal dette da gjelde når han skifter tilbake, altså fra hvitt til gull?

Det godtas ikke uten videre at det hvite antrekket på noe vis er mer hellig enn gullantrekket, fori 1) tross alt jobber kohen gadol hele året med å sone for folket, og 2) det presiseres at begge antrekkene er hellig.

Gemara undres på hvorfor, når bibelteksten spesifiserer neddynking (tevila), at det blir snakk om vasking (kidushin). Aha! Fordi den samme a fortiori gjør seg gjeldende: selv på steder der det ikke kreves tevila kreves det vasking av hender og føtter, og dermed må det kidushin alltid følge med tevila.

Gjennom et annet resonnement undres de plutselig på om det egentlig trenges tre kidushin for hvert antrekktskift, altså femten til sammen: en når han kler av seg, en før han kler på seg, og en etter at han har kledd på seg. (Men her var det en tidligere diskusjon om at rituell vasking av hender og føtter ikke kan foregå naken.)

De skifter emne til dyreanatomi i forbindelse med slaktingen, og spesielt ordet keretz, som kan bety selve avlivingen eller separasjonen. Notatene påpeker at ordet keretz brukes heller enn shechita, for kohen gadol gjorde en del av shechita og andre prester resten. For at en avliving skal være kosher, må både luftrøret og spiserøret skjæres helt over, og det er det kohen gadol må få til.

Begreper

 * Tevila - full neddynking i en mikveh
 * Kidushin - vasking av hender og føtter
 * Keretz - antagelig avlivingen av et dyr ved shechita
 * a fortiori - en tankerekke der en bred regel er anvendelig for et smalere tilfelle

Tanker
Jeg forsøker å forstå spørsmål fra tosafot: hvis man kan trekke en konklusjon ut fra et a fortiori resonnement, er det gyldig å trekke et nytt resonnement fra en å skape en kontrast ved sidestilling (juxtaposiiton)? Slik jeg forstår det, ikke nødvendigvis, for man må først forstå nøyaktig hvilke kriterier som gjør det smalere en delmengde av det bredere.

Altså eksempelet: hvis man konstaterer at en mann er død, følger det gjennom a fortiori at han heller ikke puster. Men en mann som er død vil for eksempel (dette er det eneste eksempelet jeg kan komme på, beklager) prompe, i hvert fall en stund. Det er ikke et gyldig argument å si at hvis en mann er død, så puster han ikke. Og ettersom promping kan sidestilles med pusting, så promper han heller ikke. Og årsaken til det er at dette dreier seg om ulike fysiologiske funksjoner i et liv. På den annen side kan man si dette om svetting, for svetting er i høyeste grad noe mennersker som en del av livet, mens promping er en måte avfallstoffer kommer ut av kroppen på.